ТИЛДЕ КОРСИ и ДЖАНИ РОМОЛИ п р е д с т а в я т
МАРГЕРИТА БУИ и СТЕФАНО АКОРСИ в
НЕВЕЖИТЕ ФЕИ
СЕРА ЙЪЛМАЗ ГАБРИЕЛ ГАРКО АНДРЕЯ РЕНЦИ
РОСАРИА ДЕ ЧИКО КОРАЙ КАНДЕМИР ЛУКРЕЦИЯ ВАЛИЯ ФИЛИПО НИГРО
ИВАН БАЧИ МАУРИЦИО РОМОЛИ ЛУКА КАЛВАНИ КАРМИНЕ РЕКАНО
и с участието на ЕРИКА БЛАНК
Мога ли да Ви бъда екскурзовод?
Не.
Тогава никога няма да узнаете тайните на тези скулптури.
Не искам да ги знам. Моля Ви, оставете ме на мира.
Режисьор ФЕРЗАН ЙОЗПЕТЕК
- Вървете си, аз имам съпруг. - Супер! Аз имам съпруга.
Чакам го да дойде.
Отиваме на парти, в службата му. Трябваше да се срещнем тук.
Как може един съпруг да остави такава хубава жена сама?
Аз също се чудех за това. Още повече, че той го прави доста често.
- Не е много умно. - Преди всичко лекомислено.
Чакам вече цял час. Сигурно ще се появи всеки момент.
Значи да Ви целуна веднага или ще загубя тази възможност завинаги?
Престанете.
Току що Ви свалих, нека да Ви целуна.
- Къде се паркирал? - А ти?
- Дойдох с такси. -Ха!
- Часовникът ми е спрял, госпожо. - Нора, трябваше да се върнеш към 11.
- Другите останаха по-дълго. - Пет пари не давам за другите.
- Не го направих нарочно. - Така ли?
За втори път ти е.
Правилата са си правила. Двете ги определихме.
Излизай, когато си поискаш, ако нямаш работа тук...
...но се прибирай в установеното време.
Другия път ще се прибера по-рано.
Не знам дали това ще се случи някога.
Леля ти не знае, че си излизала.
Дадох й още един шанс. Последният.
Обичаш да правиш живота на другите по-труден, отколко той вече е.
Остави я на мира!
На теб не се налага да се оправяш с леля й.
Тя ни се довери. Ние сме отговарни за нея.
Нора е зряла, не трябва да се съобразява с леля си толкова много.
Не на теб и се налага да спориш със семейството й.
- Кога тръгваш утре? - Веднага след работа.
Тръгваш директно от офиса?
По-бързо е.
Значи няма да се прибереш за вечеря...
Само това ли имаш да кажеш на един симпатичен, гол мъж като мен ?
Лоши новини?
Защо се забавихте толкова за да ме информирате за резултатите, докторе?
Такава е процедурата. Анализа на резултатите показва, че сте серопозитивен.
Вирусът е в организма Ви, но не е активен.
При подходящата терапия...
можете да предотвратите заболяване.
Медицината е напреднала.
Симона...
Стигнах до заключението, че един факс е достатъчен.
Следващите доставки пристигнаха без проблем.
В бъдеще и ние ще ги избягваме.
- Гуидо, идваш ли с нас? - Не, чакам обаждане от Полша.
До скоро.
Жена Ви също трябва да си направи тест.
Не мисля.
Не спим заедно от доста дълго време.
Стана...стана... заради жената на приятеля ми.
В Милано.
Тя е достойна жена. Как бих могъл да кажа това на Елена?
Какво ще си помисли за мен?
Трябва да се подкрепяте един друг.
В момент, като този и двамата се нуждаете от помощ и подкрепа.
- Имаме обяд в 1:30. - Почти 1 часа е.
Забравих си мобилния, веднага се връщам.
Ние трябва да тръгваме, ще говорим следващия път.
Ще ви дам името на...
...една специализирана клиника.
Ще ви препоръчам също и лекар.
Ще му кажете, че идвате от мое име. Той ще ви назначи адекватна терапия.
Ще бъде борба, но съм сигурна, че ще успеете.
- Съжалявам, но имате повикване. - Не, сега не мога.
Важно е.
Извинете ме за момент.
Остави ги точно там. Не, ей там.
Почистихме офиса на Масимо.
Донесохме личните му вещи.
Ще ти помогна да ги прибереш. Ще го направим заедно.
Не можах да отложа пътуването си до Лондон.
Но би могла да дойдеш с мен. Ще те накара да се почувстваш по-добре.
Когато се върна, ще остана тук няколко вечери.
Няма да те оставя сама.
Нора, да сложим масата!
Г-н Масимо беше толкова добър.
Събрах любимите му вещи, за да не е самотен по пътя.
- Мислех, че си католичка. - Не съвсем.
"На Масимо, по случай седем годишнината от съвместния ни живот.
Онази част от теб желая, която няма да имам никога.
Всяко твое: "Не мога."
...всяко твое: "Ще се върна".
Вечното чакане.
Мога ли да нарека търпението си "любов" ?
Твоята невежа фея."
Твоята невежа фея?
"На Масимо, по случай седем годишнината от съвместния ни живот."
- Кой е подарил тази картина на Масимо? - Антония, успокой се...
Гуидо, знаеш ли кой му я е подарил? Кажи ми.
- Добре ли си? - Кажи ми за картината!
Не знам за какво говориш. Каква картина?
Онази, която пристигна с вещите на Масимо, които ти ми изпрати.
Вероятно, Симона се е занимавала с това.
Знам, че го прикриваш, но аз трябва да го разбера сега!
Ще дойда, ако искаш.
Не, дай ми домашния телефон на Симона.
- Да дойда ли? - Дай ми номера!
Защо би трябвало да пазя товарителниците за доставките?
Защото си патологично добросъвестна. Масимо винаги е повтарял това.
- И каво друго е казвал за мен? - Защо питаш?
Защото аз не работя само за пари.
Добре, намери проклетата товарителница...
...и ще ти кажа, какво мислеше Масимо за теб.
Антония, уверявам те, Масимо не е имал връзка.
Уверявам те, че е имал!
Ето, намерих я!
Само адрес. Домашен телефон, но няма име.
- Знаеш ли, кой живее там? - Не.
Е, добре, сама ще открия.
Антония, извинявай.
Е?
Масимо казваш: "Вярвам и безгранично. Тя никога не би ме предала."
Аз мислех същото за съпруга си.
Кой ти каза това, че той възнамерява да ме напусне?
Какво знаеш ти за живота ми?
Ще ти дам един съвет, касаещ мъжете.
Какво знаеш ти за мъжете?
- Мара се тревожи за теб. - Ти не се бъркай!
Не й казвам с кого да се чука.
- Луисела, ти си смешна. - Той чака.
Да бе, с нетърпение.
- Мара, питал ли съм те? - Начукай си го!
Това са си мои пари, ще правя с тях, каквото си искам.
Той няма да напусне любимата си заради 800,000 лирети!
Ще те продаде и за 10!
Дадох му парите в момент на нежност, не той ги поиска.
- Не ходи, запази гордостта си. - Не е твоя работа, краво дебела.
Дръпни се от пътя ми, кучко!
Тя винаги си е такава...
...когато някой скъса с нея, което ще рече, че винаги си е такава.
Какво става? Лошо ли Ви е?
Не...
Малко...
- Трябва да дам тази картина в 10-ти номер. - Мариани спят в момента.
Г-жа Мариани спи?
- Госпожа? - Госпожица...
Г-жица Мариани работи на нощния пазар...
...и спи през деня.
- Вие ли сте портиерката? - Иска ми се да бях.
Грижа се за сградата.
Благодаря Ви.
- Красива е "Невежата Фея", нали... - Познавате ли я?
- Кого? - Тази " фея".
Това е наименованието на картината. Рисувана е от Джозеф Ланти.
Не знаех това.
Това е само копие.
Можете да я оставите, Ще я предам на г-ца Мариани.
Не, не, не. Трябва да я предам лично.
Щом е така,
моля, елата отново в неделя по обедно време.
Или отидете на нощния пазар.
- Добре, довиждане. - Ей, чашката...
Съжалявам.
- Айде, откога чакаме! - Извинете, на кой етаж сте...
Имаш си ключове, защо не ги използваш?
Ако не носиш десерта, ще те убия.
- Добър ден. - Извинете,
мислех, че е Рикардо и...
- Добър ден, търся г-ца Мариани. - Кого?
- Г-ца Мариани, нали тук живее?
- Тук съм заради картината. - Зависи от...
- Добре, моля, влезте. - Благодаря.
Сера, ела тук!
Разбери се с нея, че тя говори с някакъв код.
Добър ден.
- Не ме ли помните? - Не мисля, че...
Микеле.
Искате ли малко портокалов сок?
- Може би не дойдох в подходящото време? - В тази къща никога не е подходящото време.
- Здрасти. Аз съм Мара, приятно ми е. - На мен също. Антония.
- Пийнете. - Не, благодаря.
Пийнете!
Доверете ми се.
Съжалявам, че се натрапвам...
Само искам да говоря с г-ца Мариани.
Внимавайте. Това е грешка.
Това е моята къща и тук няма госпожица Мариани.
Извинете ме, но тази госпожа каза,
че г-ца Мариани живее тук и че трябва да дойда в неделя.
Сгреших, както обикновено.
Тя живя тук известно време. Нали, Микеле?
Да, но повече няма да се върне тук.
Поне за известно време.
Никога не казва къде отива - трудно е да го изкопчиш от нея.
- Просто исках да й върна тази картина. - Аз ще й я дам.
Бих желала да го направя лично.
Ще трудно.
Тя никога не си е в къщи. Пътува много.
- Днес тука, утре там... - Появява се, изчезва...
Тя живее като номад.
Почти невъзможно е да я срещнете.
Сега ни извинете, но чакаме гости.
Съжалявам, но не мога да направя нищо за Вас.
- Тя Ви е сестра, нали? - Да, полу-сестра.
Довиждане.
Ти си такава курва!
Бръмбари ли имаш в главата си?
Нали вече си тръгна?
Изнеси дебелия си задник оттук.
Наизвадихте всичко отвън, а масата още не е наредена.
Няма ние да я слагаме.
Не сменяй темата.
Ако останеш, ще те наръгам.
Да, Микеле, но ако тя се върне ти ще си наръганият.
Няма да се върне. Вече се е досетила.
Сигурно е вече в болницата да се лекува от шока!
Боже, Микеле!
Имате ключове от къщата ми. Върнете ми ги!
Това е Ернесто. В момента не може да Ви помогне.
Извинете.
Моля, напуснете.
Искам да говоря с г-ца Мариани, Тя е била любовница на съпруга ми.
- Няма да си тръгна, докато не говоря с нея. - Защо толкова настоявате?
Не разбирам.
Не ме интересува разбирате или не, просто искам да разговарям с тази жена.
Това е невъзможна!
Вие какъв сте й, роднина?
Тя няма роднини.
Само леля, но тя е на 70.
- Жена ли Ви е? - Не ми е жена.
- Къща без врати... - Добре дошли!
- Това не е ли картината, която... - Бавно събираш парченцата...
Вижте, ако съпругът Ви е искал да знаете, щял е да Ви го каже.
Или да Ви остави да се досетите.
Момчета, момчета, моля ви, не сега!
- Защо се опитваш да създадеш бъркотия? - Бягайте на терасата.
Какво му става?
Оставете го на мира.
- Слушайте, той не е с нас вече. - За всичко ли знаете?
Моля Ви, разрешете ми да говоря с тази жена.
Тази жена не съществува! Невъзможно е да не сте разбрали.
Вече видяхте всичко. От още обяснения ли се нуждаете?
Защо съпругът ми е имал ключове от тази къща?
Това е добър въпрос!
На кого е този апартамент?
- Ваш. -Е?
2 + 2 = 4, нали така?
Вие се вмъквате тук, когато си пожелаете,
а аз не можех да се доближа дори до Вашата красива къща,
така че, моля ви, не правете скандали.
Ако някой от нас трябва да е бесен, това по-скоро трябва да съм аз. Не Вие.
Седем години се държах така, както трябваше да се държа.
Сега е Ваш ред, да бъдете учтива, поне този път.
Какво ще направите, ако Ви кажа, че аз бях любовник на съпруга Ви?
Да, седем години.
- Е? - Разказвай!
По дяволите, сега се чувствам виновен.
Аз не съм го откраднал от нея.
Масимо е имал връзка.
Наистина ли? Добре.
Добре?
Той беше човек, в края на краищата.
Мамо, това е продължило 7 години!
- О, бедничката. -Не ме съжалявай!
Не, нея я съжалявам.
- Не си ли на моя страна? - Трудно е да бъдеш метреса.
Винаги в сянка, винаги обираш трохичките.
Спри да ми цитираш реплики от сапунките.
Не...
Това е истинския живот.
Генерал Спирели...
спомняш ли си онзи красив, висок мъж..
...в къщата на ъгъла, на площада?
Баща ти ме заряза, но не и неговата съпруга и децата му.
Продължи 9 години.
Никога не съм се досещала за това.
Ти никога не си се интересувала от живота.
Ожени се за приятеля си от гимназията. Колко банално.
- Никога не си харесвала Масимо. - Не става въпрос за него.
Тревожех се, че се хвана за първия срещнат.
Че заряза всичко заради него...
Дори следването на медицина, приятелите си.
Да му угодиш, дори и дете нямахте.
Не ми харесваше, че си щастлива с това, което имаш..
Ще се видиш ли с нея?
- Вече го направих. - Е, и какво?
Зашлевих я.
- Омъжена ли е? Живее ли с някого? - Не, не мисля.
И двете сте сами, може да станете добри приятелки.
Мамо! Страшно ми помагаш.
Загубих съпруга си два пъти и всичко, което имаш да ми кажеш е...
...че съм пропиляла живота си.
Благодаря, вярно е.
Ако ми се появят мисли за самоубийство, ще ти се обадя.
Ако Курели не се появи, обади му се, моля те.
Той винаги закъснява с доставките.
- Кокосовите орехи са влажни. - Микеле!
Какво искаш?
Искам само да поговорим.
За какво?
Искам да знам всичко.
Него вече го няма. И за теб, и за мен.
Не е толкова просто.
Искам да знам, как се срещнахте,
кога решихте да сте заедно.
Когато се срещахте, как ми изневерявахте.
Марилена, ще се върна след малко.
Трябва да знам, какво наистина ви свързваше.
Трябва да ви разбера.
Какво има за разбиране? Аз го обичах - той ме обичаше.
Не, не, не. Не е вярно, не ти вярвам.
Съобразявах се с твоето съществуване докато той беше жив.
Беше твой през всички празници и отпуски.
Сега, когато го няма, пак ли трябва да се съобразявам с теб. Не! Няма начин!
Ти знаеше, че той има съпруга!
Погледни ме добре! Аз съм мъж.
Ако той е бил с мен, сигурно е имало причина за това.
Аз не съм ти съперник.
Никога не съм се опитвал да ти го отнема.
Вие двамата нямате нищо общо.
Поне с оня Масимо, когото познавах.
Може би не си го познавала добре?
Какво?
Да не го познавам? 15 години брак и да не го познавам?
Ядяхме от една чиния, пиехме от една чаша.
Той четеше мислите ми и аз четях неговите.
Не му се налагаше да задава въпроси.
И ти се опитваш да ми кажеш, че не съм го познавала?
Аз не можех дори да присъствам на погребението му.
Знаеш ли какво ми остана само след смъртта му? Няколко снимки.
Той ме е лъгал
С години.
Не разбираш ли? Сега не знам дори кой е бил той.
Оня ден дойдох в лабораторията ти.
Исках да те видя.
Няма да издържа...
- Знаеш ли, какво си помислих, като те видях ? - Не.
Свивай и отпускай юмрука си.
Не мърдай.
От кога си на системи?
Не чувстваш нищо, нали?
Ти си съпругата на Масимо, нали?
Съжалявам за това, което се случи.
Тоя отвсякъде си е курва!
Къде да го пратя? Да го пратя на спирката на метрото до Пирамидите ?
Не, да го пратим до Еур.
Тя сигурно ще обядва с нас?
Не ми пука.
Добре, ама защо тогава ме накара да проведа тоя сълзлив разговор?
- Заради Ернесто! - Да бе, заради Ернесто!
Сера, защо се намесваш в това с дебелия си задник?
Защото, за разлика от някои други,
аз го използвам само за да седя на него!
Как си, Антония? Армията на Спасението, раздава обяд.
Ще обядваш ли с нас?
Благодаря ви, но не мога.
Трябва да спрете системата след час, както обикновено.
- Накълцай лука. - Познаваш Луисела вече, нали?
Тя е била зарязвана от неизброимо количество мъже.
Поне някой иска да ме зарязва.
Ти си избираш само тия, отчаяните.
Нарежи го на ситно.
Много си елегантна.
Кога ще направиш разпродажба? И аз искам да съм толкова елегантна!
- За това ще е нужно чудо, маце. - Каза Грейс Кели.
Антония, представям ти момчетата.
- Това е Рикардо. - Моите съболезнования.
Това е Лучано.
Тия двамата никога не се разделят. Като папагалчета са.
Това е Сандро. Сандро!
Сандро е единственият, който не живее тук.
Но би желал, след като Масимо го няма.
Хайде на масата!
Мара реши да отиде до родния си град.
Тя винаги казва така, но никога на го прави.
- Не и стиска. - Ще отиде, въпреки, ме не трябва.
Мисля, че трябва, при тия обстоятелства.
Най-сетне ще се освободи от този кошмар.
Ти какво мислиш, Антония ? Да отиде ли или по-скоро не?
Не разбирам.
Ще обясня. Тя е израснала в Катанцаро.
Има истинско семейство, въпреки, че ми е трудно да си го представя.
Тя родена в резултат на провалил се генетичен експеримент.
А ти си дъщеря на кит и кактус?
За Бога!
Мара не си е ходила в родния град 10 години.
Обичаният й по-малък брат се жени следващата седмица.
Мара иска да е там,
но никой не знае, че "той" вече е "тя".
Аз пък искам да видя баба си. Тя е на 99 !
Ако те види, със сигурност няма да доживее стотния си рожден ден.
- Мога да облека мъжки дрехи. - Това е сватба, не е карнавал.
Да, мъж, с ей такива цици.
Ще ги стегна.
И ще скриеш лицето си като "Невидимия"?
Добра идея.
Защо винаги трябва да прави така?
Защото иска да бъде лошо момче.
Не й прави това удоволствие.
Хайде да си замълчим, иначе не може й затвори устата.
Ето го идиота, който звънеше.
Няма само Масимо, да е тоя дето звънеше.
Уморен съм, но намерих някои нови неща.
Обърнал си бит пазара ли?
Анджело Пеца: светеца закрилник на бит пазарите.
А това кой е? Новият главен герой в новата ти пиеса?
Престанете! Това е Израеле.
- Здравейте, аз съм Израеле. - От гетото на Неапол?
- Не, От центъра. - Да бе!
Няма значение от къде е, а как изглежда!
- Ела. - Поне не е женствен.
Симпатяга.
Красива усмивка.
- Зъболекар ли си? - Не, работя в пекарна.
Интересно!
Как се прави хляба?
Ти вероятно вече си научил..
Познавам го само от 20 минути. А ти коя си?
Антония.
- Наистина ли е тя? - Коя друга би могла да е?
Много си фотогенична.
- Тактичен, както винаги. - Каза турската емигрантка.
Заядлив си, защото винаги отнемат мъжете ти.
Момчета, престанете! Не им обръщай внимание.
Вече нищо не ме учудва.
Ти все още не си отговорила.. Какво трябва да направи Мара ?
Наистина не знам какво да кажа.
Ако им каже истината, рискува да я изхвърлят,
ако няма да ги вижда повече, може би е по-добре...
...да отиде.
А какво, ако те не искат да я виждат повече?
Ние винаги лъжем тези, които обичаме.
Опасно е да се казва истината, Антония.
Но не е правилно...
Кое? Да лъжеш тия, които обичаш?
Ако кажеш истината, може да престанат да те обичат.
Как можеш да обичаш някой, който постоянно те лъже?
Да вдигнем тост за истината.
Благодаря на всички ви
за старанието ви, да не споменавате името му.
Но това е безсмислено.
Не е възможно да не говорим за него, да не мислим за него.
Дори да забравим за него, Масимо пак ще бъде тук, с нас.
Просто както всяка неделя, когато той претендираше, че е на футболен мач,
на стадиона извън града.
Колко пъти ти го е казвал, Антония, а?
Какво ти казваше,
...когато го питаше за мача?
Ще ти кажа: всичко, което е чул от Мара.
Седиш на неговото място.
Вдигам наздравица за него.
Защото той беше един от нас.
Няма ли да пиеш с нас?
Извинете ме.
Какво искаш?
Няма ли да излезеш от тази кола?
Целия си ден ли искаш да прекараш в нея?
Да.
Мляко или лимон?
Въпросът не е труден. Какво искаш?
Носна кърпичка.
Отново ли се срещна с нея?
Толкова зле ли беше?
Не разбра ли, какво той е видял в нея?
С какво тя е по-добра от теб?
А?
Не, разбирам те напълно.
Масимо е имал не само любовница, но и напълно друг свой свят!
Неговото истинско семейство е напълно различно.
Какво ги говориш? Хайде да се прибираме в къщи.
Не искам повече да се прибирам в къщи.
Искаш да прекараш остатъка от живота си в колата?
Да.
Добре, както искаш.
В колко часа да ти донеса вечерята?
Нора!
Е, това е прекалено.
Съжалявам, вие сте прекалено добра.
Не заслужавате това.
Г-н Масимо не е трябвало...
Мамо!
Ти ли каза на Нора за връзката на Масимо?
Тя е обсебена. Всеки път, като го спомена, тя започва да плаче.
Сложила е свещи почти навсякъде, като в светилище.
И на съседите ли каза?
За да запазиш тайната, трябва да кажеш на подбрани хора за нея.
Здравей, Антония. Всички сме тук в лабораторията.
Рано или късно всяка жена се сблъсква с това. Знаеш какви са мъжете.
- Няма от какво да си срамуваш. - И на тях си им казала!
Ти си тая, която трябва да се срамуваш, не мога да те понасям повече!
Ходи си в твоята къща!
Искам да остана сама. Не разбираш ли какво означава думата"сама"?
Дойдох да нарежа лука.
Вече го сготвих, но може да хапнеш, ако искаш.
Не съм гладна.
- Но съм жадна. - Влизай.
Какво искаш: вода, кока кола, лимонада, студен чай?
Кисело мляко, студено кафе, кафе с мляко?
Джин с тоник? Сандвич с прошуто?
Чаша вино.
Съжалявам за неделята. Държах се като задник.
Другите бяха развълнувани от присъствието ти и напълно изгубиха контрол.
- Съжалявам. - Аз съм тая, която съжалява.
Винаги съм тук в неподходящо време. Ще вечеряш ли?
Не, това е за Ернесто. Аз отивам на пазара след час. Ще ям там.
Аз мога да идвам тук...
Напуснах така внезапно, че може да си си помислил...
Не, не се притеснявай.
Мога да идвам да му включвам системата.
Благодаря, това би било чудесно.
Подай ми пармезана.
Достатъчно, благодаря.
Масимо...
Ти...
Ти ли беше първия му приятел, или имаше някои други?
Аз бях първия.
И единствения. Нямаше никой друг. Нито мъж, нито жена. Нямаше други.
Само аз и той.
Откъде знаеш това?
Откъде?
Той каза така.
Никога ли не те е лъгал?
Двамата търсихме една и съща книга.
Рядка книга.
Аз я намерих първи.
Книжарят провери в компютъра и каза, че това било последното копие...
...и отиде да го потърси.
Докато чаках, влезе Масимо.
Като видя, че съм до компютъра, ме взе за продавач.
Приближи се и попита за книгата.
Това ме развесели, защото...
Смешно е, нали?
Когато книжарят се върна с книгата, всичко се изясни.
Беше последното копие. И нямаше прогноза за нови.
Масимо беше разочарован.
Той наистина я искаше.
Предложи ми двойна цена.
Каза: "Ще ти дам всичко, каквото поискаш."
Ситуацията беше много неизгодна,
защото търсих тази книга през целия ден.
Вече бях обиколил пет книжарници.
Не можех да повярвам, че съм я намерил.
Книга с червена подвързия?
Събраните съчинения на Хикмет.
Имам останалите,
но имаше стихотворения в това издание които никога не бях чел.
Помислих си: мога да ги копирам и да му дам книгата..
За първи път срещах някого...
...който ценеше любимият ми поет толкова много.
От твоя ум,
...от твоето тяло,
...от твоето сърце. Думите ти стигнаха до мен.
Думите, изпълнени със теб.
Думите ти, майко мила.
Думите ти, моя мила.
Думите ти, приятелю.
Бяха тъжни и горчиви.
Пълни със късмет, надежда.
Думи героични, смели.
Думите така човешки.
Тази книга е била за теб.
Масимо дори не знаеше, кой е Назъм Хикмет.
"Завърти копчето и кафето ще стане! Хубав ден!"
- Добър ден. - Здравей.
Превеждах цяла нощ.
Изпържих кюфтета сутринта за да си почина.
Но нещо не е като трябва, ти би могла да ми кажеш.
- Не мога ям толкова рано. - Неговите бяха различни.
Добавих ябълково пюре и лютива чушка,
задуших ги с лука и портокаловия сок.
Може би не трябваше да слагам лук.
Откъде да знам?
Мислех, че ти си го научила на тази рецепта.
- Масимо винаги им правеше и сос. - Масимо е готвел ?
Все още спи.
- Кафе? - Нямам време.
Трябва да го измия и да го облека.
Хей.
Ако имаш нужда от нещо, само ми кажи. За каквото и да е.
Счетоводител, масажист...
Те имат приятели навсякъде, готови да помогнат за всичко.
Тя преувеличава, но ако се нуждаеш от нещо - ние сме тук.
Благодаря.
Мисля, че не разбрах нещо правилно.. Масимо готвеше?
Да, това бяха едни от най-прекрасните моменти, които прекарвахме заедно.
Той импровизираше, създаваше нови блюда!
Сладко, нали?
Не знам какъв би трябвало да бъде вкусът им.
Здравей, Симоне. Благодаря.
- Опитай ги. - На диета съм.
Майка ти няма да разбере, само от ябълки и портокали са.
- Е? - Вкусно.
Микеле каза, че можеш да ги задържиш.
Ще ти дам рецептата, ако искаш.
На 22 август, преди две години.
На плажа, под храстите.
След това у тях вечерта.
И няколко пъти същата нощ.
Спомняш си датата.
Да и си има причина за това.
Исках го всецяло.
Дори болестта му.
Емануеле беше всичко за мен.
Един ден беше с мен, след това си тръгваше на другия – когато си поискаше.
Когато болестта му се задълбочи, той правеше всичко възможно да ме отблъсне.
Но когато аз си тръгвах, той ме връщаше обратно.
После дойде денят, в който и аз паднах.
Вкараха ме в болница, а той беше изчезнал.
Не знаеш ли къде е ?
Не си ли го чувал?
Не, но познавам положението си.
Това е единственото, което ми напомня за него.
Това.
Знам това място.
То е в съседство.
Винаги се срещахме там.
Може би още сме заедно, а само хората мислят обратното.
Защото никой не разбираше нашата любов.
Или може би само на мен ми се струва така.
Познавам много хора, които взимат това лекарство.
Откакто са започнали това лечение, се чувстват значително по-добре.
Значи вероятно правят точното нещо.
А ти? Можеш ли да направиш същото?
Аз те харесвам много, Антония.
Ние всички те харесваме много.
Трябва да ти намерим двойник на Микеле.
- Това момиче се е вманиачило! - Престани!
- Този прилича на Микеле! - Може би в някоя тъмна нощ.
- Защо говориш така ? - Няма значение.
Опитай това.
На какво се смеят?
Антонио ги разсмива.
Я да видя.
Изгорих всичките си дрехи от предишното ми превъплъщение.
Притежаваш магазин, а нямаш костюм.
Продавам дамски тоалети, кретен!
- Не е лош. - Твърде мускулест.
Как ги правят тия мускули ?
Твърде слаб!
Безполов.
Къдрава коса? Определено не е мой тип.
Много женствен!
Какво, селяни?
Ако почукат на вратата, ще ги пуснеш ли
- Не, за нищо на света, кълна се. - Имала си и по-скапани!
И виж кой го казва!
Ако ще е мъж на мечтите, трябва да е перфектен!
Ще притиснем бюста, ще разширим сакото и всичко ще бъде наред.
Така я нараняваш!
Не, това е простата.
Аз притискам бюста ти, а те заболява простатата?
Не, тя ме боли от няколко месеца.
Все още си личат.
Мога да ги скрия в ръкавите.
Не, ще те болят през цялото време.
Винаги съм страдала в мъжки дрехи.
- Но преди не си имала гърди - Да, но ги чувствах.
Опитай това.
Този пич има ли e-mail?
Да, но лично аз не бих му писал.
Маце, ако си отчаяна ще налапаш в устата си всичко, което ти подадат.
- Е, как е? - Кошмар.
Момчета, избрах. Ще отида ето така.
Изглеждаш като Мис Гей Алтернатива!
Добър избор. Просто, консервативно, малко първично.
Няма да изпъкваш!
Момчета, свърших. Красиво е нали?
КОЙ ЩЕ МЕ ИЗЧУКА ТАЗИ ВЕЧЕР?
Госпожи и господа, моля за вашето внимание.
Няма да повярвате, след още една безцелна, безнадеждна световна обиколка,
най-добрия от най-лошите ни е отново на посещение...
Г-н "Обещавам на всеки, но не давам на никой"...
Принц Емир!
Бъди така добър и разпиши листа на "вече чакащите".
Сестричке!
Това е брата на Сера. Много ми се иска да се срещна с родителите им.
Познай какво съм ти донесъл Ернесто?
Невероятно! Вече са го издали!
Отложих пътуването си, за да изчакам пускането на CD-то.
Благодаря ти.
Това е любимия ми певец.
- Аз съм Емир. - Антония.
Вече съм ви виждал някъде.
- На снимка? - Не сте ли били в Истанбул?
- Не. - Грешка. Трябва да отидете някога.
Не го слушай. Емир е ужасна курва!
Курва? Какво би трябвало да означава тази дума?
Ти също ще пиеш днес.
За Емир!
Това е странно, някой близък за мен човек е дошъл.
Казват, че като счупиш чаша, някой близък до теб човек си тръгва.
За Емир!
Изглежадаш много красива!
Да не е заради това момче от парка?
Ето и Нора започна да ме шпионира!
Има ли някакъв специален повод ?
Отивам на празненство с десетима приятели.
Не се ядосвай! Щастлива съм че се издокарваш заради някого.
Издокарвам се не заради някого, а заради себе си.
Да, аз също казвах така някога. Пълни глупости!
Трябва да си сложиш колие. Извинявай!
Дай ми твоето.
Няма да отива на роклята ти.
Егоистка! Просто ми кажи, че не искаш да ми го дадеш.
Никога не го свалям.
То е символ на свободата ми Звучи глупаво, но е вярно.
Не знаех, че си била робиня. Подарък от Генерала?
Подарък от леля ти.
Как се запозна с тайфата?
Не знаеш ли ?
Сера нищо не ми е разказвала.
Аз съм съпругата на Масимо.
Масимо?
Масимо, мъжът, който беше с Микеле?
Точно така! Не съм го срещал.
Защо винаги пътуваш?
Това ми е в кръвта.
Може би е от гените.
Сера си тръгна, защото имаше важна причина.
Аз не мога да стоя на едно място.
Скоро тръгвам за Амстердам, а след това за Истанбул.
Ще прекараш ли нощта с мен, Антония ?
- Много си прям! - Това е моето преимущество и моят недостатък.
Не!
Аз съм много по-възрастна от теб.
Считам го за много не адекватно.
Пий, докато все още е топло.
Ще помогне на стомаха ти.
Ще се почувстваш много по-добре.
- Какво правиш? - Ти идваше в леглото ми.
Просто ти връщам жеста.
Не знам какво да правя.
Поне веднъж помисли за себе си.
Никой не те кара да бързаш.
Ако ще ти помогне, върни се на работа, но ще се справим и без теб.
Не се притеснявай повече, отколкото е необходимо.
Не е чудно, че се чувстваш зле, Антония. След всичко, което се случи...
Не знаех, че си започнала отново работа.
Не съм. Просто не се чувствам добре.
- Аз също. - Говоря чисто физически.
- Какво става? - Не знам.
- Какво ти е? - Не знам, правих си изследвания...
Ядосана ли си ми?
Ти се обади. Кажи за какво става въпрос.
Ядосана си заради това, което видя на купона ?
- Нещо странно ли се е случило там? - Може би за теб.
Микеле, няма значение. Има по-важни неща, за които да мисля.
Не е нещо важно. Точка.
Да, точка. Прибрах се в къщи с 2 момчета и намерих книгата.
Как се почувствах аз според теб?
Какво означава този книга? Че всичко е опростено?
Че още можем да преструваме?
Оставих ти книгата, преди да отида на купона.
Откъде можех да знам, че организираш оргия?
Можеше да предположиш.
Да, това е типично за теб! С колко се изчука за една нощ?
И с Масимо ли беше така ? Ти ли ги мъкнеше или той?
Ужасна си, дори не проявяваш и малко уважение към паметта му!
Така ли?
Ти ли показваш уважение?
Ти се арогантен, безчувствен..
Не ти пука, втурваш се в живота на някой и го разрушаваш!
Не ти си потърпевшия!
Продължаваш да говориш за любов, но ти дори не знаеш, какво означава това.
Ти не можеш да обичаш!
Аз обичах Масимо.
- Да, аз обичах съпруга ти! - О да?
Защото той беше с мен.
Ако беше сам, щеше да го зарежеш след седмица.
- Това не е вярно! - Да вземе Сандро например.
Той попива всяка твоя дума. Но той не означава нищо за теб, защото е лесен!
Ти не можеш да обичаш.
А ти?
Ти си се крила зад Масимо през целия си живот.
Страхуваше ли се от света докато беше под крилото му?
Той ли беше твоя ангел-хранител?
Дребна, ограничена, арогантна и студенокръвна досадница!
Стига! Искаш ли да знаеш ти какъв си?
Да! Какъв съм?
Какъв? Какъв съм?
Педал?
Да.
Ало, здравей, Сера.
Не!
Добре, идвам.
Ернесто е изчезнал.
Как? Как така е изчезнал Ернесто?
Почакай ме!
Ако разбереш нещо, обади ми се!
Често ме е молил да го пусна да си върви.
Помолих го да дойде с мен, защото дъжда щеше да го убие.
Измъкнах го оттам със сила.
Ходеше там, с надеждата, че ще срещне онова момче там.
Емануеле?
Когато започна да вали, се съгласи с мен, че това момче няма да дойде.
Но не искаше да напуска мястото.
Може Емануеле да му е определил среща, но евентуално не е могъл да дойде.
Не! Това е невъзможно.
Емануеле почина преди година. Не му казахме.
Пазили сте го в тайна от него?
Защо?
Страхувах се, че може и той да пожелае да умре.
Всички винаги са го изоставяли: дори собствените му родители.
Затова не е дошъл и е спрял да те търси.
Той не те е изоставил.
Прости ми!
Съжалявам!
Аз печеля, госпожо!
Защо не съм се досетила по-рано?
Имала съм всички симптоми.
Спиш ли с някого?
Не.
Това е детето на Масимо...
Какво ще направиш?
Това е чудесна новина!
Шокирана съм, но...
Това е прекрасно.
Мразя да губя. Няма да играя повече!
- Грешиш. - Не разбирам.
Ще се почувстваш ли по-добре, ако Антония е имала по-близка връзка с някой друг?
Това би ти харесало!
За какво говориш ? Аз не отговарям за нейния живот!
Имам си достатъчно собствени проблеми.
Тогава ще останеш единствената официална вдовица.
Такава си кучка!
Наистина ли те смущава, че тя се връща отново към живот ?
А той никога не е спирал. Вкарва по двама в леглото си!
Той чука всеки друг, но не и теб!
И какво? Като чукам, това трябва ли да означава, че не страдам?
Кой може да каже, колко ми липсва Масимо?
Влюбен ли си в Антония?
Сера, Лейди Годива не е лесбийка.
Аз говоря тук за любов!
Може би въобще не знаеш за какво иде реч. Престани да мислиш с хуя си!
Любовта е твоята идея фикс! Вярваш ли в приказки за феи?
Естествено!
Ние сме вещици!
- Писна ми от това! - Микеле, чакай!
Разговорът няма да те убие. Изглежда нещо друго те подтиска.
Ти нищо не разбираш!
Просто изпитвам носталгия.
По?
Може би по банален, глупав, обикновен живот.
Това е точно живота, който водиш в момента. Не си фантазирай друго.
Може би си права.
Отивам при Ернесто.
От както си дошъл искаш да ми кажеш нещо.
Ще съборят нашата къща, за да построят блок.
Всичко се променя.
Пред месец арестуваха полицая, който те нарани.
Алил?
Какви бяха обвиненията ?
Мъчения и лошо отношение към затворниците.
На колко беше осъден?
Няма да го освободят скоро. Той изгуби политическата си поддръжка.
Какво се случи ?
Нищо.
Емир ме попита, дали искам да отида с него в Амстердам.
Какъв беше отговорът ти?
Приех предложението му.
Микеле знае ли?
Не.
Ти си първият човек на когото казвам.
Аз дойдох от Истанбул в Рим, за да променя живота си.
Но истинското ми пътешествие започна, когато изкачих стълбите...
и почуках на вратата на Микеле.
Не познавах никого тук. Имах нужда от малко сол.
Той беше единствения, който отвори вратата си.
След като забеляза, че съм се задъхала от изкачването на стълбите,
той каза: "Ако не поседнеш веднага, солта може и да не ти потрябва!".
И ме пусна вътре.
Влюбена ли си в Емир?
Не знам.
Благодаря на живота,
че ми е дал толкова много.
Накара ме да чуя...
...силно и отчетливо.
Слушах щурците и канарчетата...
...през деня и през нощта.
Чувах шума, песента на чука,
лаят на кучетата...
и нежния глас на любимия.
Благодаря на живота,
че ми даде толкова много...
Искаш ли да си лягаш?
Не.
Студено е.
Искам да поседя тук още малко.
Остави, ще почистя по-късно.
Не ми коства нищо.
Знам, но трябва да ти помогна, а ме мързи в момента.
Това не е задължително, още повече, че ще ги измиеш по-късно.
Моля те, остави всичко така, както си е.
Тръгвам си.
Докторът казва, че вече си много по-добре.
Ако продължиш лечението,
ще можеш да режеш лук след един месец.
Трябва да го кълцаш на много ситно!
Къде ще си следващия месец?
Не знам.
Може и да съм се прибрала дотогава.
Какво?
Какво има?
Всеки тук искаше да спи с Емир,
но никой не успя.
- Докато не дойде ти и... - O, я стига.
Просто отивам на пътешествие.
Всички сме толкова тъпи!
Толкова много отхвърлени покани...
Толкова много недовършени разговори, несподелени мнения.
Толкова много пъти живота минава, край нас, а ние дори не го забелязваме.
Взела си правилното решение. Това ще е чудесно пътуване.
Исках да ти кажа, че...
Оставих списанията на Ернесто у Сера.
Ако искаш, мога да отида да ги взема.
Не, остави, аз ще отида.
Няма да кажеш на никой, нали?
Това ще бъде нашата малка тайна.
Сигурна ли си, че искаш да бъдеш сама?
Рано или късно, ние отново ще се срещнем.
Превод: sofiaguy Редактор: enrique28
за http://filmi-gaythemedmoviesbg.blogspot.com/